Kom deg ut, lidderlige svin! Og få med det horemalte kvinnfolket!
Må dere begge råtne i deres eget griseri!
- Og hva svarte du da? - Jeg sa ingenting.
Jeg trakk opp trikåene og hoppet ut av dovinduet.
- Å Edmund! Du er så uskikkelig! - Jeg prøvde jo.
Og ti minutter senere, da jeg fikk pusten tilbake, prøvde jeg igjen.
Kan vi ta fatt på viktigere statsanliggender nå?
- Må vi? - Ja. Tragisk sak.
Min gamle lærers sønn er kidnappet og bønnfaller Dem -
- om å betale løsepenger. - Edmund, hva synes du?
Som kjent har jeg erfaring med slike fæle ting.
I fjor ba min tante om hjelp til å løse ut onkel Osric.
Da vet du noe om hvor fryktelig det er.
Ja visst. Jeg kan bare tilrå samme svar som jeg ga henne.
- Og det var? - Gå og vogg.
- Spøker du om livet til en ung mann? - Ung idiot!
Den som er så dum å slippe innpå seg en bebartet dego -
- som sier "Unnskild, miiister," og bli slått i hodet fortjener ikke bedre.
- Godt humør i dag, herre! - Takk, Baldrick!
- Jeg hørte selv en god historie. - Fint.
- Unnskyld, maister. - Ja, hva er det?
Jeg sa "hva er det?" Jeg sa ikke "slå meg i hodet med en..."
Jeg har ombestemt meg om den fyren. Han var jo dum, -
- men vi kan ikke godt straffe folk for det.
I så fall ville Dadda sittet i fengsel hele livet.
En skarp iakttakelse, majestet.
Jeg attesterer utbetalingen, men det må være siste gang.
Punktum, kryss på halsen, ellers må jeg dø.
- Ikke dø, vel? - Nei, jeg stryker det.
Vær så god. Beklager blekkflekken.
- Unnskyld, meister! - Ja?
Å Gud! Hva i all verden drakk jeg i går?
Hodet kjennes som om det satt en franskmann i det.
Hvor er jeg?
- Hvem er det? - Melchett.
Du burde gjøre rent i huset ditt. Som det ser ut!
- Vi er kidnappet. - Å Gud! Så utrolig pinlig!
Vi er som Herrens edle deler, de leker med oss for moro skyld.
Å Gud, hvem er det?
Skal noen snakkes til her, så er det meg! Si ham det!
Det var bedre.
Hva sier han?
- At han vil snakke med deg. - Noe mer?
Ja. Han vil også torturere deg.
Er du en overordnet i den spanske inkvisisjon?
For i så fall gjør jeg det helt klart-
- at jeg er villig til å si absolutt hva som helst!
Ikke snakke dego.
Jeg forlanger å få treffe den britiske ambassadør. Skjønner?
Hvordan vil du forhøre meg om du ikke kan engelsk?
Vi får ta det fra grunnen.
Engelsk er et ikke-flekterende indo- europeisk språk oppstått av dialekter...
- Ikke dårlig, hva? - Percy? Hvem er dronning?
- Uff, der mistet jeg den! - Da vant jeg igjen.
- Ingen spor etter Edmund? - Nei, dessverre.
Han har forsvunnet. Forsvunnet sporløst.
Som et gammelt eikebord.
Percy, jeg sa forsvunnet!
Onkel Bertrams eikebord forsvant også.
I den store Stepney-brannen. Den samme fæle natten -
- forsvant også huset hans og alt annet.
Han selv også, faktisk. Et uforklarlig mysterium.
Lord Percy. Du kan selv velge.
Du kan enten holde munn, eller bli halshugget.
Jeg holder munn.
- Bastardo. - Bastardo...
Bartender?
Bastardo!
Barrikade? Jeg er en barrikade?
Boleri... gravid... baby.
Badevann...
Bastard! Jeg er en bastard.
Esel.
Stor bastard. Liten bastard.
Min fars sønn. Sønn av en bastard!
En tørst bastard.
Tørst, bjeffende bastard.
Hund.
Kvinne.
Kvinnehund. Tispe! Jeg er en uekte sønn av en tispe!
I så fall er du en horende bavian!
Que?
Du...
Horende... Jeg kan ikke vise det her i kassa.
Tuos testicolos!
Mine...? Å ja, de.
Sobre un fuego grande.
- Over en stor... - Fuego, fuego.
Å, bål! En gang til. Om jeg sier at jeg elsker...
Nei!
Beklager. At jeg elsker Satan og smådjevlene over hals og hode, -
- så vil du fjerne testiklene mine med en stump gjenstand -
- som ligner på et hageredskap -
- og riste dem over et stort bål.
Om jeg ikke innrømmer at jeg elsker Satan og smådjevlene, -
- så holder du meg opp-ned i en tønne varm marmelade.
Og fjerne testiklene mine med en stump gjenstand...
Da skjønner jeg. I så fall elsker jeg Satan.
Det er jo en ljå!
Jeg har lett overalt!
Kanskje de slett ikke gjemmer seg.
- Kanskje de er kidnappet. - Sludder.
Edmund sa at bare idioter blir kidnappet.
Blir de?
Tilgi meg, Blackadder. Jeg har ikke gjort min plikt som vert.
Ta imot min innskildning.
Jeg tar ikke imot noe av folk som setter sine gjester i skap.
Jeg håper denne banditten ikke har påført deg ubehag.
Det skal mer til enn at en galning prøver å skjære ballene av meg.
Bra! For ellers ville jeg tilbudt deg hans tunge.
Hvis han hadde påført meg ubehag, -
- ville du ikke hatt en tunge å fremføre tilbudet med.
Hadde jeg ikke hatt en tunge å tilby, ville du ikke hatt tunge -
- til å si at om jeg hadde påført deg ubehag, så ville jeg -
- ikke lenger hatt en tunge jeg kunne tilby hans tunge med.
Nok om det. Hvem faen er du, pølsekjeft?
- Husker du meg ikke? - Tror ikke jeg har hatt den glede.
Jo ofte, men du har kjent meg under et annet navn.
Husker du en svartebørshai og smugler kalt Otto -
- som du pleide å spise og konspirere med på gamle Pissel i Dover?
- Å Gud! - Ja! Jeg var serveringsdamen!
Det er ikke mulig. Er du Svære Sally?
"Et stykke kake til, mylord?"
Jeg gikk jo til sengs med deg!
For mitt land gjør jeg ethvert offer.
Ikke jeg! Jeg må ha vært bevisstløs!
- Så sant, hr. Hengehode! - Ja, veldig morsomt!
- Hvis du nå ville... - Slik skuffelse for en jente!
"Det gjør ikke noe. Vi prøver igjen om en stund."
Jeg må lese disse dumme pergamentrullene likevel.
Så stolte vi er av serveringsdamestemmen vår!
Bare fordi vi kan si "Zur" i stedet for "Sir"!
En liten gebrokken lort som morer gjestene i selskap!
Hva har du ellers på repertoaret? En full glasgow'er, antar jeg?
En festlig svart mann som spør "hvor være melonen blitt av?".
Og den morsomme hese fyren som ikke er noen spesiell, -
- men likevel en suksess! Og så glansnummeret ditt, -
- den fjollete tyske nattpotta som står foran meg nå!
Du snakker for mye, Blackadder. Et klart tilfelle av munndiaré!
Jeg har gitt dronningen en uke til å svare på løsepengekravet.
Betaler hun ikke, dør du... på grusomt vis.
Hun betaler, og i løpet av en uke dør du... grusomt grusomt.
- Du anser deg som vittig? - Vil nødig skuffe mitt publikum.
Om en uke tenker jeg du ikke er i humør til å være vittig.
Jeg kan iallfall være morsom hvis jeg vil.
Velg neste vittighet nøye. Det kan bli din siste. Vakter! Hent hans venn.
- Lord Melchett, vi møtes igjen. - Jeg har nok ikke hatt den glede.
- Kjenner du meg ikke igjen? - Nei.
La meg friske opp din hukommelse.
Husker du klosteret i Cornwall? En ung gjeter du pratet med.
- Å Gud! Timkins! - Ja! Jeg var en av hans søyer.
En av søyene? Ikke Flossie, vel?
- Men vi to... - Ja, Lord Melchett!
B-æ-æ-æ-æ!
Nok av gode minner. Vakten fant et interessant dokument på deg.
- Du burde ikke bry deg om det. - Dronningen betaler bare for én.
"Den siste, absolutt siste, punktum, aldri mer, -
- kryss på halsen, måtte jeg få ris til baken min blir ildrød."
- Hun har et vanskelig valg. - Nei da. Uflaks, Melchers.
- Skjønt livet er overvurdert. - Nå må jeg arbeide.
Onde komplotter lager seg ikke selv.
"Kjære dronning."
"Jeg, den onde prins Ludwig den Ukuelige, -
- har dine to venner, og du må velge én av dem."
"Løsepengene er en million kroner."
"Mange innskildninger for ubehaget."
- Det var et vanskelig valg. - Ikke ditt første, vesle rumpetroll.
Før i tiden var det bare vanskelige valg. Dadda-melk eller mømø-melk?
Det ble jo alltid Dadda-melk, men fra venstre eller høyre melon?
Det ble jo alltid begge melonene, men hvilken først?
Det er så forvirrende! Lord Percy!
Underhold meg litt så jeg blir roligere.
Hva sier du til en sang for å holde motet oppe?
Hvis du vil ha skyllebøtten over hodet, så.
Kanskje en hyggelig ordlek?
Gjerne det. Lag en setning av følgende ord.
"Kjeft - hold -fordømte - din."
Vi må få tankene bort fra vår grufulle skjebne!
Din skjebne, ikke min. Hvordan ser skjegget mitt ut?
Skal jeg aldri mer få se England? De bølgende åkrene, -
- de frodige dalførene. - Og de lekne søyene.
- Det var på tide. - Svaret har kommet.
Godt! Jeg har fått nok. Forholdene her er skammelige!
- Som et fengsel. - Jeg leser det opp.
Typisk forbryterkonge. Elsker lyden av egen stemme.
"Dronningen har besluttet å bruke løsepengene på..."
...et stort selskap.
Det er umulig å velge mellom mine to yndlinger.
Derfor beholder jeg pengene og har i stedet en fin fest -
- og prøver å glemme dere begge.
Håper dere ikke blir for skuffet. Ha det!
Hva?!
"Håper dere ikke blir for skuffet. Ha det."
- Dette gjør meg svært bedrøvet. - Beklager så meget.
Om dere kunne fortelle meg hvordan jeg kan få adgang til dronningen, -
- så kan jeg kanskje få omgjort dødsdommen til livstids fengsel.
- Skulle vi forråde henne? - Ja visst.
Greit.
- Hva med lojalitet, ære, selvrespekt? - Ja, hva da?
Ikke noe.
- Så dere er begge med? - Ja!
For en glede å se dere bryte sammen. Store, ubestikkelige engelske adelsmenn.
- Så stolte av hovmodet deres! - Skadefryd er tegn på usikkerhet.
- Vil du til dronningen eller ikke? - Jeg tenkte på forkledning.
Jeg er god som Maria Stuart.
- Hva slags fest skal vi ha? - Maskerade! Jeg elsker det!
- Dadda? - Vi burde ha en sånn fest -
- hvor ingen har noe på. - Hold munn.
Enig med deg, fungerende overkammerherre.
Skal vi glemme våre sorger, må det være ordentlig morsomt.
Tenk et selskap hvor folk kommer som frosker, kaniner og nonner!
Og trebiter!
- Du kommer ikke som trebit! - Ikke det?
Kan jeg komme som blyant?
Ikke vær dum! Du kommer alltid som det samme likevel.
Det vet du. Alle vet det!
Lassie! Hvordan kommer Dadda alltid på kostymefest?
- Jeg trodde alle visste det. - Alle unntatt Dadda. Si det.
Hun kommer alltid som ku.
Det er riktig! En lekker ku, med store, lekre jur!
Svinger rundt og sier mø, kom til dadda-ku, søte små kviger!
Ja, det blir gøy! La meg få bli ku igjen!
- Hold munn! Er hun ikke dum? - Det skal være visst!
Vi koser oss jo allerede! Og har helt glemt karene i fengsel! Ikke sant?
Hvilke karer?
Ein-zwei, ein-zwei!
Mine venner, jeg kommer for å ta farvel.
Disse vokterne vil dø av elde, men sønnene deres -
- vil fortsette å sørge for dere. - Takk, men vi akter å rømme.
Jeg skal styrte dronningen og ta landet deres.
Forkledningens mester skal bli verdens herre.
En ting før du går, Ludwig. Ble du mobbet på skolen?
- Hva mener du? - Alt dette maset om makt.
- Det må være en grunn til det. - Sludder!
Skittent hår og kviser var tegn på modenhet på min skole.
Nettopp! Og mor lot deg nok gå i kortbukser helt til siste året!
Ti stille! Ti stille!
Når jeg er konge av England, vil ingen våge å kalle meg "Lille Kvisesleik"!
- Et ømt punkt, tror jeg. - Hva hjelper det, -
- om vi blir her til vi dør? - Nei da. Jeg har en plan.
Vaktene får vi ingen problemer med. Tyskere har sans for effektivitet.
Jeg har studert dem og valgt deres mest sårbare punkt. Da slår vi til!
- Lysende! Hvordan. - Det er det snedige!
Ein-zwei, ein-zwei ein-zwei!
Husk nå! Deres mest sårbare punkt!
Ein-zwei! Halt! Klirr med nøklene! Åpne!
Hilse på fangene!
Guten abend, engelsk avskum!
Marsj til bordet! Ein-zwei, ein-zwei...
Halt! Mat på bordet. Ein-zwei!
Spytt på maten, ein-zwei!
Fornærmende adjø-tegn til fangene. Ein-zwei!
Klart at jeg skulle få den harde!
Av med hodet hennes!
Fantastisk! Deres far er født på ny.
La oss ikke håpe det, for da er jeg ikke dronning mer.
- Din er også god. Hva er det? - Ikke noe.
- Noe enkelt for en fattig mann. - Ligner ikke fattigmann.
Snarere fruktsalat.
Dadda har overgått seg selv.
Ja, det har hun. Men hva er dette?
- Hva skal du forestille? - Et pennal.
Akkurat som i selskapene jeg hadde da jeg var liten!
Te og kaker og hjortesteik, og en tur med et par venninner -
- til henrettelse. - Så søtt.
Om jeg ville ha henrettet en liten venninne, altså.
Om bare Edmund hadde vært her! Han elsket selskaper -
- og hadde alltid så trange, trange trikåer!
- Hvilken Edmund? - Edmund Blackadder!
- Men Edmund! - Ingen fest uten meg!
- Hva med lord Melchett? - Han klarte seg dessverre også!
For en glede og lykke! Slik fryd kan ikke måles!
B-æ-æ-æ!
- Ja, Edmund? - Ikke noe.
Bortsett fra at nesen min er blitt enda penere, har her ikke skjedd stort.
Dyret ditt er ennå ikke stuerent, -
- Percy er fortsatt uten arbeid, og Dadda er nær ved å tørne.
Takk for påminnelsen!
Dadda! Du har drept Dadda!
Noe så fælt!
Vakter! Ta ham med og henrett ham. Han har drept Dadda!
Kan noen hjelpe meg med jurene?
La meg presentere vår kidnapper. Prins Ludwig Den ukuelige!
- Dronning Elizabeth, vi møtes igjen! - Nei, jeg tror ikke det.
Den gangen du var ung, og din far tok deg med på ridetur -
- på en praktfull grå hest som du kysset og kjærtegnet.
Jeg var den høye, kjekke tyske stallgutten som holdt den.
- Lille Kvisesleiken! - Nei, nei, nei!
Dere skal alle angre den dagen da dere hånte huden min!
Jeg kommer igjen og tar hevn!
Nei! Du vil dø og bli begravet!
Merkelig mann.
Hvordan visste du det var han?
Vi kjøpte våre liv med følgende informasjon.
Vi sa at når dronningen holdt selskap, var Dadda alltid ku.
Dermed var han dømt. Vi trengte bare å rømme og drepe kua.
- Hvordan visste du det ikke var Dadda? - Han var en mester i forkledningskunst, -
- mens Dadda er en gal gammel kvinne med jur-fiksering.
Jeg trengte bare drepe den som så ut som en ku.
Jeg visste han ville feile der! Forkledningen var for god.
Gosh, så genialt. Velkommen hjem.
- Det er godt å være tilbake. - Velkommen! Har du savnet meg?
Ja! Stadig sa jeg til meg selv: Om bare Percy hadde vært her -
- og blitt torturert i stedet for meg.
- Som vi har savnet ditt vidd! - Savnet du meg også, herre?
Baldrick, ikke sant? Nei, egentlig ikke.
Og meg...? Savnet du meg?
Livet uten deg er som... en brukket blyant.
Forklar!
Uten hensikt.
Denne forkledningen kommer jeg til å få glede av.
Om jeg bare får til stemmen.